‎UN SERIAL NETFLIX
‎- Să fii ferm de data asta, bine? ‎- Da, dragă.
‎Vrei să…
‎Scuze. Doar… Scuză-mă.
‎Sunt familia mea adevărată. ‎Chiar mă iubești?
‎Sunt familia mea adevărată.
‎Chiar mă iubești?
‎Știi că nu poți fi aici.
‎Mi-ai luat servieta, Herblet.
‎Nu am unde să mă duc.
‎E un nou regim, Lila.
‎- Sunt familia mea adevărată. ‎- Și îți vor capul.
‎Chiar mă iubești?
‎Am înțeles.
‎Cățeaua e moartă, ‎așa că o pui pe fiică-sa să plătească?
‎Nu e chiar corect.
‎Asta e…
‎Te putem lăsa în orice perioadă…
‎Bine.
‎Berlinul de Vest.
‎În 1989.
‎Foarte bine.
‎Bine.
‎Ia uite.
‎E un glonț.
‎La revedere!
‎COMISIA
‎Isteața de tine!
‎Uite cine a găsit ‎micul plan de evadare al mamei.
‎Orice te urmărește, ‎dragă Lila, continuă să fugi.
‎Nu te opri pentru o viață normală.
‎„Normalitatea” nu e pentru fete ca noi.
‎Și nu uita, nu te încrede în nimeni! ‎Cu excepția mea.
‎Te sărut și te îmbrățișez, mama.
‎Mergi mai departe!
‎Salut!
‎Pot să-ți împrumut barosul?
‎Să începem!
‎Unde e maică-ta?
‎A plecat cu basistul.
‎Când se întoarce?
‎Într-o săptămână.
‎Face asta uneori cu basiștii. ‎Am venit aici după unul din Atlanta.
‎Mamele sunt cele mai groaznice.
‎Mie-mi spui!
‎O să fiu bine. Nu trebuie să rămâi.
‎Nici tu.
‎Auzi!
‎Ce spui că mergem în America ‎să terorizăm un vechi prieten?
‎Ar putea fi distractiv.
‎Bine. Mă bag.
‎Super!
‎Banii sunt cauza
‎Ce naiba, bătrâne?
‎M-ai ucis și m-ai încuiat ‎în portbagajul mașinii tale?
‎Așa e. Și ai rămas mort 22 de minute.
‎Complet vulnerabil. ‎Puteam să-ți iau toate organele.
‎De ce?
‎Ideea e că, dacă lumea se sfârșește,
‎nu mai ai timp să-ți stăpânești darurile.
‎- Avem treabă. ‎- Nu, tată!
‎I-ai spus?
‎Cui, lui Viktor?
‎Nu încă.
‎Frate! Nu o să-i pice bine.
‎- Am făcut ce trebuia. ‎- Spun doar.
‎Trebuia să fie o decizie de familie.
‎Și care familie e asta, Brutus?
‎Frumoasă uniformă! ‎Arăți ca un coș gata să plesnească.
‎Să-ți găsim pe cineva cu care să vorbești?
‎Sunt bine. ‎Tu ești cel care are o criză existențială.
‎Serios? A fost „bine” ‎ce mi-ai făcut la hotel?
‎Luther.
‎Ben a convocat o întrunire de familie.
‎Da. Da, bine. De acord.
‎Ambele familii.
‎Îi poți convinge pe ai tăi ‎să lucrăm împreună?
‎Chiar vorbești serios!
‎Eu mă bag.
‎Se bagă. Bine.
‎Ce naiba faci? ‎Stanley nu mai e! Să acceptăm asta!
‎Verifică coșul!
‎Nu e în coșul de fum! ‎A fost distrus de Kugelblitz!
‎A cui e vina? Tu l-ai adus aici.
‎Felicitări! Sunteți amândoi ‎părinți groaznici.
‎Ne putem concentra? Haideți! ‎Cum s-a deschis chestia asta înainte?
‎- Era deja deschisă. ‎- „Era deja deschisă.”
‎Diego, trebuia să fii inginer. ‎Ți-ar ratat cariera.
‎De ce intri acolo? E‎ sushi‎ și moarte.
‎Când m-am întâlnit cu viitorul eu ‎în buncărul de la Comisie,
‎m-am avertizat despre Uitare.
‎- Pogo mi-a spus… ‎- Stai!
‎- Pogo trăiește? ‎- Alt Pogo, dar da.
‎Maimuța a spus că tata a petrecut ani ‎antrenându-i pe Sparrows
‎pentru o misiune super-secretă în…
‎Uitare?
‎Așa că m-am întors aici ‎și am aflat că voi, BTS-uri umblătoare,
‎chiar ați fost acolo.
‎Totul duce la Uitare. Trebuie să intrăm!
‎- Nu prea cred. ‎- Nici vorbă! Abia am scăpat cu viață.
‎Da? Și ce? Nu e vorba doar despre voi.
‎Spune tipul cu toate degetele.
‎Nu m-am ales cu asta ‎făcându-i laba unei mumii, da?
‎Am intrat acolo și mi-am pierdut degetele ‎din cauza unei chestii cu cuțit și lanț.
‎Diego poate că e 90% idiot ‎și 10% penetrări pelviene,
‎dar are dreptate despre Uitare.
‎N-o să ne întoarcem acolo ‎doar pentru că așa spui tu.
‎Bine. Pentru că veniți cu noi.
‎Ar trebui să fie interesant.
‎- Unde? ‎- La Sparrow Academy.
‎Vine sfârșitul lumii.
‎E timpul să lăsăm meschinăriile deoparte ‎să lucrăm împreună la Kugelblitz.
‎Da? Sau ce?
‎Sau Stanley nu va fi ultimul ‎dintre noi care va dispărea.
‎Haide!
‎Încântată!
‎S-a înjunghiat în ochi.
‎Bine ați venit! Simțiți-vă ca acasă.
‎Târfă, asta e casa noastră.
‎Poftim?
‎Jeleu?
‎Unde naiba sunt Viktor și Klaus?
‎I-o fi făcut Kugelblitz praf deja.
‎- Ești macabru uneori. ‎- Ce ai pățit la mână?
‎Nu avem timp de discuții. ‎Toată lumea, stați jos.
‎„Te rog” ar fi frumos.
‎Nu.
‎Deci e plăcut, nu?
‎Toți aici împreună.
‎O familie mare și fericită.
‎- Mă simt transpirat. Transpir? ‎- Nu.
‎Știu că au existat animozități între noi.
‎Nu contează. A trecut, nu?
‎O întrebare?
‎Dacă te ucid, îl recuperăm pe Ben?
‎Ipotetic vorbind.
‎Dacă tot vorbești o să sângerezi ‎și de altundeva.
‎Dacă gemenii plini de testosteron ‎au terminat, aș vrea să revin la un plan.
‎Unde e?
‎Viktor.
‎Ce i-ați făcut lui Harlan?
‎Nu i-au făcut nimic. Eu am făcut-o.
‎L-am ucis pe Harlan.
‎Nu… Nu înțeleg.
‎- De ce? ‎- Nu merita să trăiască.
‎Ce? Pentru că așa au spus ei?
‎- Nu trebuie să-i asculți. ‎- Douăzeci de dolari pe cel mic.
‎Nu ne spun ei ce să facem.
‎Mă bag.
‎Puteai să vorbești cu mine. ‎Puteam să găsim altceva.
‎Ca să ne minți iar și să-i iei partea?
‎- Nu asta s-a întâmplat. ‎- Ba exact asta s-a întâmplat.
‎Știu că Harlan ne-a ucis toate mamele.
‎- Ce? ‎- Ce?
‎Rahat!
‎Ce răsturnare de situație!
‎Cine ți-a spus asta?
‎Harlan.
‎După ce tu m-ai mințit în față.
‎E adevărat, Viktor? ‎Cu Harlan a început totul?
‎Da, dar n-a vrut să rănească ‎pe nimeni. El…
‎De unde știi?
‎Pentru că l-am cunoscut.
‎Și era drăguț și bun ‎până l-am făcut ca noi.
‎L-am dat peste cap.
‎Dacă ai nevoie să dai vina pe cineva…
‎De ce crezi că nu am?
‎Nu a fost vorba despre salvarea lumii.
‎Ci despre a mă răni.
‎Răzbunare pentru…
‎Continuă.
‎Spune-i numele!
‎Poate ar trebui să luăm o pauză… Bine.
‎- Ai recăpătat-o pe Claire? ‎- Ai recăpătat-o pe Sissy?
‎- A fost tot personal. ‎- N-am ucis pe nimeni.
‎Dar ai pus în pericol pe toată lumea! ‎Știi cum a fost?
‎Te-am văzut luptând să-l protejezi ‎pe cel care mi-a distrus fiica
‎și nu să o aduci înapoi.
‎Nu știu cum s-o aduc pe Claire înapoi.
‎Bine? Nimeni nu știe. ‎Dar am fost alături de tine.
‎- Am încercat. ‎- Ce?
‎M-ai ajutat să jelesc?
‎Toată familia asta se grăbește ‎să-mi spună să-mi înghit durerea
‎și e așa de îngrijorată ‎s-o rezolve pe a ta!
‎Cineva a trebuit să plătească ‎pentru că tu nu o faci niciodată.
‎Distruge lumea, ucide-l pe Pogo, pe mine.
‎Pentru ce?
‎Ca să putem fugi cu toții ‎și să curățăm după tine?
‎M-am săturat.
‎Calmează-te, Allison!
‎- Bine, eu… ‎- Taci odată!
‎Allison!
‎De fiecare dată ‎când îmi construiesc o viață nouă,
‎tu pui capăt lumii și mi-o iei!
‎Cum faci asta ‎fără să spui „Am auzit un zvon”?
‎E un cadou rezidual de la Harlan.
‎Bine, asta e. ‎Termină cu puterile! Nu e în regulă!
‎Trebuia să te lăsăm în subsol.
‎Allison, ajunge!
‎Ești bine?
‎Sunt bine.
‎Să continuăm.
‎Super!
‎Vă certați exact ca noi.
‎Nu, frate.
‎Nu ne certăm așa.
‎JENNIFER
‎Ia spune-mi! Ce ne place ‎să facem împreună? Ca să ne distrăm.
‎Nu înțeleg întrebarea.
‎N-am făcut excursii de familie ‎în cronologia ta?
‎Cu tatăl nostru?
‎Nu.
‎Tipul ăla un dictator și jumătate.
‎Nu. Doar misiunile contau pentru el.
‎Atunci cum de nu-ți înțelegi puterile?
‎N-ai învățat nimic la academie?
‎Ei bine, lucrurile au luat-o razna ‎la vechea academie la început.
‎Cum așa?
‎Cinci s-a rătăcit în timp.
‎A dispărut.
‎Ben a murit ‎în timpul incidentului cu Jennifer.
‎- Tragic. ‎- E tragic? Nu am terminat.
‎Ți-ai drogat fiica ani de zile.
‎L-ai transformat pe Luther ‎într-un ciudat pe jumătate maimuță.
‎M-ai încuiat ‎într-o cutie plină de fantome.
‎Apoi te-ai sinucis ‎ca să nu primim niciun răspuns.
‎Înțeleg.
‎Ceea ce spun e ‎că ai fost un tată groaznic.
‎- Da. M-am prins. Mulțumesc. ‎- Bine.
‎E timpul să mă revanșez. Începând de acum.
‎M-ai omorât ‎și m-ai băgat în portbagajul tău.
‎- Am notițe, tată. ‎- Să nu ne ciondănim pe detalii.
‎Propunere nouă: ‎te ajut să-ți stăpânești puterile
‎și nu mă mai acuzi ‎pentru păcatele celuilalt tată.
‎Să avem un nou început.
‎Bine, dar ți-am spus, ‎nu pot controla cât timp sunt mort.
‎- E unul dintre misterele vieții. ‎- Aiurea!
‎- E o abilitate ca oricare alta. ‎- Îți spun…
‎Ai nevoie de antrenorul potrivit. ‎Ai încredere în mine?
‎Da. Am încredere în tine.
‎Cvasi-imortalitatea e un dar incredibil.
‎Totuși, revii la viață ‎la intervale imprevizibile
‎în afara controlului tău, cu reflexe melc.
‎Nu-ți poți apăra nici echipa, ‎nici pe tine.
‎Cumva, ai transformat un atu ‎într-un impediment.
‎Nu că mi-ar păsa de părerea ta,
‎dar dacă m-aș îmbunătăți,
‎cum aș face-o?
‎Mai întâi, să-ți ascuțim reflexele! ‎Repetiția e mama învățăturii.
‎Stai acolo.
‎Când vei fi suficient de rapid ‎să prinzi mingea, vei reuși.
‎De ce nu? Bine.
‎Dar ca să știi,
‎am coordonarea mână-ochi ‎ca a unui pisoi beat.
‎Vezi?
‎Klaus Hargreeves. ‎Antrenament de reanimare.
‎Experimentul începe la ora 13:15.
‎Reanimare după moarte, ‎optsprezece minute și șase secunde.
‎M-ai păcălit.
‎Vezi? Prea lent.
‎Din nou!
‎Ești un tată groaznic!
‎Din nou! Prinde!
‎Unsprezece minute și șase secunde.
‎Mai bine, dar nu îndeajuns.
‎Concentrează-te, Klaus!
‎Hai că poți! Din nou!
‎Nouă minute și douăzeci de secunde.
‎Doare!
‎Începi să prinzi mișcarea.
‎Din nou!
‎Cred că am înțeles.
‎Șase minute.
‎Patru minute.
‎Două minute. Excelent!
‎Mai repede!
‎Vezi? Nu m-am îndoit de tine.
‎Acum ești pregătit.
‎Pentru ce?
‎E frumoasă, nu?
‎Asta l-a luat pe Stanley.
‎Împreună cu alte ‎câteva miliarde de oameni.
‎Da, pe care nu-i știam ‎și de care nu-mi pasă.
‎Da. Deci totul se rezumă la voi.
‎Toți suntem irelevanți. ‎Chestia asta va înghite întreg universul.
‎Din ce e făcută?
‎Găuri negre microscopice, ‎prăbușindu-se la intervale tot mai mici.
‎- De ce nu ne suge înăuntru? ‎- Nu știm.
‎N-ar trebui să existați aici. ‎Și nici asta.
‎O imposibilitate ‎pentru altă imposibilitate.
‎Universul se dă în vânt după echilibru.
‎Grace a urmărit valurile. ‎Următorul vine în trei ore.
‎- Ce facem? ‎- O capturăm.
‎- O sferă Dyson? ‎- Da.
‎Bine.
‎Factorul de izolare?
‎- E 0,98 la fluxul energetic maxim. ‎- Rezistența la tracțiune?
‎Plafon UTS de 10.000 de gigapascali.
‎- Ar trebui să mi se pară sexy? ‎- Nu!
‎- Ce zici, Cinci? ‎- Ar putea merge.
‎Sau am putea muri oribil.
‎Mă bag.
‎- Nu de tine avem nevoie. ‎- Pardon?
‎Ca să funcționeze, avem nevoie de Sloane, ‎Lila, Christopher și…
‎Viktor.
‎Desigur.
‎Ești parte din familie, Viktor.
‎Și nimic nu m-ar face ‎să te iubesc mai puțin.
‎Orice ai venit să spui,
‎nu vin să ajut, dacă Allison e încă acolo.
‎Am venit să-mi iau jacheta.
‎Ai așteptat să vină cineva după tine ‎în tot acest timp?
‎Ce jenant!
‎E oficial. Ben al nostru era mai bun.
‎Așa mi s-a spus. Dar n-a murit?
‎Oamenii spun că suntem orgolioși, ‎dar voi sunteți ăia nașpa.
‎Lași lumea să ardă ‎fiindcă ești supărat pe sora ta?
‎Remarcabil.
‎- Nu asta fac. ‎- Nu-mi pasă.
‎Oricum nu va mai conta mult. ‎În câteva zile, s-a zis cu noi toți.
‎Și cred că Harlan a murit degeaba.
‎Bună treabă!
‎Nu mai plânge ‎pe cearșafurile mele, emotivule!
‎E scârbos.
‎Haide! Credeam că mergem acasă.
‎Ai un dar pe care refuzi ‎să-l folosești pe deplin.
‎Spune-mi! De ce tocmai tu ‎te temi de morți?
‎Nu știu.
‎Poate pentru că un nenorocit ‎din lumea reală m-a încuiat
‎într-o cutie cu fantome când eram copil.
‎Exact! Nu putem schimba trecutul, ‎dar îl putem confrunta.
‎Aici, darul tău a devenit coșmarul tău.
‎Un om nu e om ‎până nu ucide demonii tinereții.
‎Da. Bună, Obi-Wang, ‎dar demonii mei sunt reali.
‎Un motiv în plus ca să-i înfrunți.
‎Ai pierdut ceva esențial aici.
‎E timpul să-l recapeți.
‎Doar șampanie.
‎Ce muiști!
‎Apropo de muiști…
‎Ai vreun sfat despre cum să-l faci ‎pe fratele tău…
‎să-mi accepte scuzele?
‎Oamenii nu vor scuze.
‎Vor mărturisiri.
‎Vor să le spui felurile în care i-ai rănit ‎ca să știe că înțelegi.
‎Dacă nu cumva ești Viktor, ‎caz în care nimic nu e suficient.
‎Da. A fost interesant.
‎Ce părere ai despre…
‎E în regulă.
‎Prefer amărăciunea cu hamei ‎a unui Guinness bun...
‎Credeam că o să mă simt mai bine ‎omorându-l pe Harlan.
‎Sau mai rău.
‎Iisuse, oricum.
‎Dar…
‎n-a fost așa.
‎Sau poate simți totul deodată
‎și totul se anulează.
‎Nu, cred că încep să înțeleg totul.
‎Ce vrei să spui?
‎După cum văd eu, în câteva zile, vom muri.
‎Sau într-o nouă cronologie,
‎unde Harlan probabil ‎nu a existat niciodată.
‎Totul e un rahat.
‎Nimic nu e real.
‎Nimic nu durează.
‎Rahat! Te-au luat amețelile.
‎Bine, ascultă.
‎Îți dă dureri de cap ‎să încerci să înțelegi călătoria în timp,
‎dar lucrurile sunt reale.
‎Dar trec atât de repede,
‎încât schimbările te amețesc.
‎E ca la patinatorii artistici
‎și triplul lor salt tip capră, ‎sau cum s-o numi,
‎trebuie să te concentrezi pe ceva.
‎Ceva concret pe care să te fixezi…
‎indiferent de ce se schimbă în jurul tău.
‎Și dacă aveam unul și l-am pierdut?
‎Atunci găsește altul.
‎Sau o să te duci la fund.
‎Suntem gata.
‎Bine. Cum începem?
‎Ai mutat vreodată un cuib de albine?
‎Nu, pentru că e ciudat.
‎Nu poți să-l ridici.
‎Păstrezi cuibul calm în timp ‎ce construiești o cutie în jurul lui
‎și apoi îl prinzi.
‎Una dintre găurile negre ‎din interior vibrează cu altă frecvență.
‎- Le simt. ‎- Bun.
‎Nu le lăsa să accelereze sau să se schimbe ‎sau totul va exploda.
‎Nu scutura albinele. Am înțeles.
‎Lila, când ești gata, fă exact ca Viktor.
‎Ce face?
‎Se folosește de gravitație ‎ca să o comprime.
‎E destul de tare.
‎Nu mi-ați spus că construiți o închisoare ‎pentru Dumnezeu.
‎Mamă?
‎Nu aveți dreptul să faceți asta.
‎Suntem puțin ocupați, Grace.
‎Căci în inima mea era o zi de răzbunare…
‎Ce tot spui acolo?
‎…și venise anul mântuirii mele.
‎Rahat!
‎Căci în inima mea era o zi de răzbunare
‎și venise anul mântuirii mele.
‎Revino-ți!
‎Revino-ți, laș…
‎Rahat!
‎Mamă!
‎Sunt Diego. Nu ne face să te rănim.
‎Căci în inima mea era o zi de răzbunare
‎și venise anul mântuirii mele.
‎Lila, am nevoie de tine.
‎Nimic personal.
‎Așa.
‎Înainte
‎Soldați creștini
‎În marș
‎Spre război
‎Christopher, acum!
‎Aici!
‎Repede! De ce te temi?
‎De fantome care mănâncă fețe.
‎Nu, te temi de eșec. ‎Deci refuzi să încerci.
‎Preferi să renunți, decât să dezamăgești.
‎- Pe cine să dezamăgesc? ‎- Pe mine.
‎În orice cronologie,
‎sunt un profesor prea genial ‎ca să te las atât de neinstruit.
‎Concluzia e că n-a fost o întâmplare.
‎V-am făcut să vă simțiți mici, ‎derutați de propriile voastre puteri,
‎ca să vă pot controla.
‎Poftim? De ce ai face asta?
‎Nu mai contează. Concentrează-te!
‎Te-am văzut azi.
‎Dincolo de exteriorul ‎exagerat de îngrijit,
‎ești un războinic.
‎Aceste spirite ar trebui să se teamă ‎de tine.
‎- Cum să mă lupt cu ele? ‎- Nu știu.
‎Dar cred, din toată inima, ‎că poți să o faci.
‎Arată-le!
‎Fii tot ce mi-a fost frică ‎să te las să devii!
‎Bine.
‎Bine, fie. O fac.
‎Ei bine, ce mai miracol!
‎A mers?
‎Urmează valul Kugel în trei, doi,
‎unu.
‎Mă eviți?
‎M-ai prins.
‎Ghidul meu de călătorie?
‎Ți-am făcut o listă nouă.
‎Toate monumentele tale italiene preferate ‎care au rămas în picioare,
‎colorate în funcție de regiune, desigur.
‎Ce tocilar!
‎Tocmai ai salvat lumea. ‎Meriți să o vezi într-un final.
‎Și aș vrea să o văd cu tine.
‎L-am…
‎l-am făcut eu.
‎Nu am putut găsi un diamant ‎în scurt timp,
‎dar piatra e rocă selenară.
‎Am adus-o cu mine
‎și am păstrat-o ‎pentru o ocazie specială, iar eu…
‎Luther, e superb.
‎Sloane,
‎vrei să fii soția mea?
‎Îmi pare rău pentru mama ta robot.
‎Nu era adevărata mea mamă.
‎Bine.
‎Îmi pare rău ‎că te-am mințit despre Stanley.
‎Și mie mi-e dor de el.
‎Mi-a plăcut căcăciosul ‎cu urechile ciudate.
‎Merita ceva mai bun.
‎Da, așa e.
‎Știi de ce ți l-am adus?
‎Pentru că ești sociopată?
‎Nu.
‎Pentru că sunt lașă.
‎Să-ți pun un copil în poală, ‎să văd dacă ne respingi și fugi
‎a părut mai ușor ‎decât să-ți spun adevărul.
‎Care e?
‎Sunt însărcinată, Diego.
‎Diego,
‎sunt însărcinată.
‎O să fac pipi pe orice băț vrei, ‎dar momentan, poți să…
‎Maică-mea mi-a tras un glonț în inimă. ‎Știai asta?
‎Da. Mi-a spus Cinci. De unde știai?
‎Tabloul de control infinit
‎Mi-a fost dor de fața ta idioată, ‎așa că m-am furișat să te văd.
‎Și în loc să…
‎Chestia e
‎că nu o să mă pricep să fiu mamă.
‎Mere și copaci.
‎Dar te-am văzut cu Stan ‎și ești un tată bun.
‎Ce vrei de la mine, Lila?
‎Bine.
‎Adevărul?
‎Cred că ar trebui să fugi de mine.
‎Sunt…
‎Cred că sunt un dezastru.
‎Și cred că cineva ‎care n-a avut niciodată o familie
‎nu poate cere una.
‎Dar asta vreau.
‎Cu tine.
‎Pot să mă gândesc?
‎Da.
‎Sigur că da.
‎Salut! Ai nevoie de companie?
‎Sigur.
‎Bine.
‎A fost drăguț din partea ta.
‎S-o omori pe mama ‎ca Diego să nu fie silit.
‎Doamne! Suntem o familie ciudată, nu?
‎Scuze. Mi-am dat seama ‎imediat ce am spus-o.
‎E în regulă.
‎Ce ne facem cu Allison?
‎Toți ne facem griji pentru Allison, ‎dar mi-e teamă pentru tine.
‎Serios?
‎- Da. ‎- A ucis pe cineva.
‎Încercam să fac ce trebuie, ‎să-l salvez pe Harlan.
‎Știi de ce voiam ‎ca ultima săritură să meargă?
‎Fiindcă ești bătrân și obosit?
‎Pentru că am măcelărit ‎o sală plină de oameni
‎ca să ajungem înapoi aici.
‎Rahat!
‎Un sfat de la cineva ‎care a trecut prin asta?
‎Nu face calculele.
‎Ecuația aia nu există.
‎Nu există o formulă „să salvezi ‎cinci Harlan pentru două Claire”.
‎Oamenii ca noi nu vor salva niciodată
‎îndeajuns de multe vieți ‎ca să compensăm pentru cele luate.
‎- Nu accept asta. ‎- Atunci o să te duci la fund.
‎Ăsta e prețul plătit pentru a fi puternic. ‎Uneori călcăm pe furnici.
‎Cu cât accepți asta mai repede, ‎cu atât mai în siguranță vom fi toți.
‎Ce vrea să însemne asta?
‎Înseamnă că ești foarte periculos, ‎Viktor Hargreeves.
‎Deciziile pe care le iei ‎au un impact asupra întregii lumi.
‎Deci, oricât de binevoitoare ar părea,
‎nu poți să le iei singur.
‎Știi cum se numește ‎un supererou care lucrează singur
‎și nu ascultă pe nimeni?
‎Un erou negativ.
‎Nu sunt așa ceva.
‎Și, Viktor, sper că nu vei fi niciodată.
‎Dar rămâne de văzut.
‎Gata cu lucratul pe cont propriu.
‎Sunt aici, dacă ai nevoie de mine.
‎Dar dacă ne mai minți…
‎Viktor, te omor chiar eu.
‎Mă bucur că ne-am împăcat. ‎Totul a ieșit bine.
‎Da.
‎Dar sigur îi omorâm de dimineață, nu?
‎Iar Chris îl vrea pe cuțitar.
‎Nimeni nu omoară pe nimeni.
‎De ce nu?
‎Ți-am urmat planul, ‎am unit familiile, am salvat lumea.
‎- Nu mai avem nevoie de ei. ‎- Nu am terminat.
‎Cu ce?
‎Asta e între mine și tata.
‎Te-ai înțeles cu tata?
‎Poate.
‎Bine. Am terminat.
‎- Ia loc! ‎- Nu.
‎Nu-ți mai recunoaștem autoritatea.
‎Ești un lider groaznic, ‎loial doar față de tine.
‎Nu vorbești pentru Christopher.
‎Serios? Eu sunt Numărul Unu. ‎O să faci ce spun, când spun!
‎Nu mai ești.
‎Pentru o viață nouă fără ticălosul ăsta!
‎Christopher, ce e?
‎Înapoi, Fei!
‎Chris, o să fie bine.
‎Fei!
‎O să te ajut. Doar…
‎Doamne, Luther!
‎Trebuie să mergem. Imediat!
‎Trebuie să ieșim!
‎Stai. Ben!
‎Fugi!
‎Subtitrarea: Andra Foca